Her, i det endeløse kosmos, fins det er solsystem.
Hvis vi ser nøye etter, forbi Mars og ved siden av månen,
kan vi se en liten, blå planet som svever i rommet.
Dette er jorden.
Her er vi.
HER ER VI
NOTATER FOR Å LEVE PÅ PLANETEN JORDEN
Ok. Lukk øynene.
BASERT PÅ BOKA AV OLIVER JEFFERS
Jeg holder en baby, jeg lukker ikke øynene.
Å, ja visst.
Unnskyld. Ok. Kom inn.
Ok.
Og se nå.
Utrolig!
Har du lagd alt dette?
Ja.
Og moren din hjalp til.
Det er nydelig. Virkelig.
Vi var en familie på to.
Se på oss nå.
Er alt i orden?
Den er så mye større.
Hva da?
Jorden.
Den er mye større enn det,
og en million ganger mer komplisert.
Hvis Finn skal klare seg på denne planeten, må han vite alt.
Noe som betyr at vi må lære ham alt vi vet,
og alt vi ikke vet.
Men hvordan gjør vi det?
Jeg vet ikke hvor jeg skal starte.
Jeg føler meg bortkommen.
Greit. Pust...
...og sett deg.
Hør her,
dette er nytt for oss begge, men vi finner ut av det.
Moren min pleide å si: "Hvis du føler deg bortkommen,
starter du bare med det du vet, og så tar du én ting av gangen."
Plutselig føler jeg at jeg ikke vet noen ting.
Kom hit.
Du vet i det minste én ting:
Vi har en perfekt, liten baby.
Ja. Vi har vel det.
Gå og få deg litt søvn. Vi trenger litt far og sønn-tid.
Ok.
Hei.
Jeg er faren din.
Vi møttes på sykehuset.
La meg vise deg rundt.
Her er vi.
Planeten jorden.
Ja, den er diger.
La oss starte med enkle ting, som denne leiligheten.
Her bor du sammen med meg og moren din.
Hva syns du?
Fin, ikke sant?
Og her spiser vi.
Her holder vi maten kald.
Og her holder vi maten varm.
Ja.
En dag skal jeg lage frokost til deg med denne.
Pappa er god på pannekaker.
Her har vi badetid.
Og her skal du bade når du blir eldre.
Her skal du sove og våkne.
Å, og drømme.
Disse kalles bøker.
De er vidunderlige.
Du vil komme tilbake hit når du kan lese.
Du kan ikke snakke ennå,
og hodet ditt er sikkert fullt av spørsmål,
men vær tålmodig.
Du vil lære å bruke ord om ikke lenge,
og da vil du bruke dem for alltid.
Så, la oss se.
SOLSYSTEMET VÅRT
Åtte planeter går rundt solen.
Saturns ringer er lagd av støv, stein og is.
SATURNS RINGER
DET VI ER LAGET AV
Verdens høyeste vulkan er Mauna Kea på Hawaii.
Blekkspruten anses for å være det mest intelligente av alle virvelløse dyr.
Blåhvalen er det største dyret som en vet har eksistert.
Polarstjernen kalles også Nordstjernen.
Glødelampen bruker langt mer...
Finn, slå den av.
Hva?
Av!
Men jeg vil se hvordan den virker!
- Hva? - Hva?
Jeg vil se hvordan...
Jeg vil se hvordan den virker.
Frokost, vennen.
Supert.
Gi det tid. Det har bare gått en dag.
Denne klokka er skikkelig kul.
Den har en fjær, og den presser mot denne...
Utrolig bråkete vekkerklokka?
Pappa! Nei, denne andre tingen.
Når viseren kommer til det rette stedet, utløser den fjæren og...
Vi har skjønt det, takk.
Men her er et spørsmål til deg: Hvorfor har vi klokker i utgangspunktet?
For å vite hva klokka er.
Men hvorfor må vi vite det?
Så... Så folk kan...
Jeg vet ikke.
Fordi tiden er dyrebar.
Så jo bedre vi organiserer tiden i timer, minutter og sekunder,
desto bedre kan vi bruke tiden.
Det er flott at du vil vite hvordan vekkerklokka virker,
men av og til må du ta et skritt tilbake og lure på hvorfor den virker.
Prøv å se helheten.
Hvordan kan dere to vite alt?
Oi! Jord-pannekaker?
For Jordens dag.
Slett ikke verst.
Er alle landene på riktig sted?
Jeg ville ikke brukt dem som kart.
Har du pakket lunsj for parken?
Skal vi i parken?
For Jordens dag.
Er ikke parken i nærheten av Museet for alt?
Ja, jeg tror det.
Ok.
Og ja, lunsjen er pakket,
og værvarselet har endret seg, så vi får visst sol.
Kan vi ha et familiemøte?
Ja.
Fint.
Jeg foreslår at vi besøker Museet for alt i dag.
Det er Jordens dag, og jorden er en del av alt.
Så museet ville vært perfekt.
Og de har en rakettutstilling, som sikkert har de topp fem favorittrakettene mine,
og mange andre romfartsting,
som Melkeveien og Sputnik og, ja, romfartsting.
MUSEET FOR ALT ROMRAKETTER
Du vet at ingen er mer glad i museer enn meg,
men det er Jordens dag.
Vi burde nyte planeten ute.
Dessuten har gavebutikken til museet sikkert teleskoper.
Hvis jeg hadde et, kunne jeg sett de topp fem favorittstjernebildene mine.
Som er Skorpionen, Dragen...
Kompis, vi skal ut.
Men museet er ute.
Det er utenfor denne bygningen.
Det gjelds.
Nei, det gjør ikke det.
Det er et smart argument, men nei.
Men romskipene...
Du kan gå tilbake til det ytre rom når vi kommer hjem.
- Hei. - Hei.
- God morgen. - Hei.
Oi, Sumiko, for et kult antrekk.
Takk.
Og mer geografisk nøyaktig enn pannekakene dine.
Lang historie.
Så hvor skal dere i dag?
Bare en liten tur i parken.
Vi òg, men litt senere.
Kanskje vi ses der.
- Ha det. - Ha det.
Ha det.
Ja vel.
MYNTVASKERI
Vent på oss, Finn.
Se. Museet for alt.
Kan vi gå? Vær så snill?
Kom igjen. Ikke i dag.
MUSEET FOR ALT - ROMRAKETTER NY UTSTILLING - AVSLUTTES SNART
Kom igjen.
Der ute er det mye frisk luft, som vi trenger,
og gress å ha piknik på,
og fugler og ekorn og sommerfugler å se på, og trær å klatre i.
Hurra.
Ok. Så jeg ville bare si
at det ikke er for sent å dra på museet.
Seriøst?
Vet du hva vi kan lære om i Museet for alt?
Jorden. Det er perfekt.
Jeg tror parken sier til deg at du skal være ute.
Enig. Kom igjen.
Jeg kan ikke vinne.
Pappa, hvor mye fortere går en rakett, enn syklene våre?
Vel, vi sykler antakeligvis i 15 kilometer i timen,
mens en rakett går fortere enn det. Så jeg ville...
Vet du hva? Det kan vi finne ut senere.
La oss holde tankene våre her på jorden, bare for i dag.
Hold henne rett... Ja. Flott.
Hei, Finn. Er du sikker på at ikke vil være med?
Kom igjen, kompis, vinden er perfekt.
Det er lett, bare...
Lekkert.
Sånn, ja. Sjekk det.
Bedre enn å sitte på en stubbe, ikke sant?
Men jeg liker å sitte.
Da har jeg en idé.
Kanskje jeg ikke liker å sitte.
Hei, fisk.
Hei!
Nei.
"Du er her."
Dette er herlig.
Hva tenker du på, Finn? Du virker fjern.
Jeg fant en kul sykkelsti på kartet.
Og etter lunsj burde vi dra på sykkeltur.
Underveis kan vi se på naturen
og tenke på hvor flott jorden er, siden det er Jordens dag.
God idé, ikke sant?
Greit.
Fin sykkelsti.
Se på de trærne!
Jeg vet det. Naturen er så vakker.
Oi.
Museet for alt.
Jeg er så overrasket.
Ja, for en overraskelse.
Siden vi først er her, kanskje vi skulle gå på museet?
Han lurte oss.
Ungen er standhaftig, det skal han ha.
Og snarrådig.
En del av meg er skikkelig stolt.
Jeg tror han vant denne runden.
Ok, skal vi dra?
Ja!
MUSEET FOR ALT MULIG
Kom igjen!
PLANETEN VÅR
SOMMERFUGLHUSET
KROPPEN DIN
DINOSAURENE
KJEMI ER GØY
Hei.
Ja vel, kompis.
Du fikk viljen din. Vi er på museet.
Men hvis du skal være her, burde du lære noe.
La oss se. Hvor skal vi starte?
Finn.
Her borte!
Ankylosaurus, Carnotaurus, Diplodocus, Apatosaurus og Spinosaurus.
"Diplodocus er i familie med..."
Hva? Han var her nå nettopp.
Kom igjen!
Hva er det?
Det er deg på innsiden.
Her er hjernen som tenker,
lungene som puster,
hjertet som pumper blod
og knoklene som holder alt sammen.
Jepp.
Det er mye å ta vare på, så ta vare på det.
Det meste vokser ikke ut igjen.
Hva med håret og tåneglene og fingerneglene?
Du har rett.
De vokser ut igjen.
Veldig smart.
Vent. Jeg likte dette.
ROMRAKETTER
Greit! Oppskyting om fem, fire, tre, to...
...én?
Hei, beklager så mye, men det er fullt,
og denne utstillingen er stengt for resten av dagen.
Nei!
Det gjør ikke noe.
Kanskje det fins andre ting å se.
La oss sjekke ut dette.
Dette ser kult ut.
Oi!
Det er så svært.
Er den ødelagt?
Kanskje den er ute av drift.
Vent litt.
Hallo?
Ok.
Hallo, der.
Vent.
Velkommen til denne planeten.
Vi kaller den jorden.
Det er den store kloden som svever i rommet, der vi lever.
Vi er glad for at du fant oss, for rommet er veldig stort.
Det er mye å se og gjøre her på jorden, så la oss starte med en rask rundreise.
Planeten består hovedsakelig av...
Hva...
Var det meningen?
Stemmen er visst ødelagt.
Kan du gjøre det?
Ja visst.
Jorden består hovedsakelig av to deler: land og hav.
Og...
Først skal vi snakke om landet.
Vi vet en masse om det.
Ørkenen er tørr og varm.
Slettene er flate.
Åsene er humpete.
På toppen av vulkanene kan det være veldig varmt...
Oi!
...og på toppen av fjellene kan det være veldig kaldt.
Nå er vi over havet, som er fullt av fantastiske ting.
Det er nesten elleve kilometer dypt.
Er det sant?
Ja.
Jeg er ganske sikker.
Marianergropen i Stillehavet.
Det står her. Se.
Oi, ser dere det?
Oi.
Oi!
Er det mulig?
Se på dette.
Ok.
Havet har skapninger i alle former og størrelser.
Fra den ørlille havhesten til den...
Gigantiske blekkspruten?
Ja! Blekkspruten. Bra.
På bunnen av havet er det veldig mørkt,
men heldigvis produserer mange fisker sitt eget lys så de kan se.
Det ser fantastisk ut!
Ok.
Vi har også himmelen.
Men det kan bli ganske komplisert.
Dette ser ut som...
Jordens atmosfære.
Og...
Og denne stratos-greia.
Atmosfæren er de lagene av gass, som vi kaller luft,
som omslutter jorden.
Takk og lov. Hun er tilbake.
Du var flink.
Takk.
Den minste endring i atmosfæren kan ha en enorm effekt på været
og livene våre, ved å skape regn, vind, snø, tåke og mer.
Når vi tar et større skritt tilbake,
kan vi se at månen snurrer rundt oss her på jorden,
mens jorden snurrer rundt sola.
Og langt, langt i det fjerne, nesten ti trillioner kilometer unna,
kan vi se stjerner,
lysende, brennende baller av gass som kan ses på himmelen på en skyfri kveld.
Men her nede på planeten vår
fins det mennesker.
Mennesker kommer i mange fasonger, størrelser og farger.
Vi kan se forskjellige ut, oppføre oss forskjellig, lyde forskjellig,
men ikke la deg lure. Vi er alle mennesker, og vi deler jorden.
Det fins dyr også.
De kommer i enda flere fasonger, størrelser og farger.
De kan ikke snakke med oss, men det er ingen grunn til å behandle dem dårlig.
Sånn, ja.
Noen ganger går ting sakte her på jorden.
Men oftere går de fort, så bruk tiden godt.
For tiden er dyrebar.
Selv om vi har kommet langt, er det flust av ting igjen å gjøre.
Du kommer til å finne ut mange ting selv.
Bare husk å ta notater for alle de andre.
Vel, det er planeten jorden.
Sørg for å ta vare på den, for den er alt vi har.
Det var episk.
Likte du det, vennen?
For første gang i sitt liv er han målløs.
Kan vi ha et familiemøte?
Klart.
Jeg foreslår at vi drar tilbake til parken, nå med en gang.
Å, ja?
Ja. Jeg mener, museet er skikkelig kult,
men vi burde være i parken, særlig i dag.
Og der dro han igjen.
Hei, trær.
Hei, vann.
Hei, fisker.
Hei, fugler.
Hei, sommerfugler.
Hvis du teller ringene, kan du finne ut hvor gammelt det er.
Å, ja!
Én, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte...
...førtién, 142, 143.
Hundre og førtitre ringer.
Det betyr at dette treet var 143 år gammelt.
Oi! Det er eldre enn bestemor!
Ja. Det er eldre enn bestemoren til bestemor.
Skyene er nydelige i dag.
Er det en blekksprut som rir på en delfin?
Nei, det er mer som en bil full av ballonger.
Å, den var fin.
Nå er det bare en bolle med potetmos.
Så hva ser du der oppe?
Hei, Finn.
Går det bra?
Så, for dette insektet må jeg virke innmari stor.
Ja. For det insektet er nok du noe lignende det...
...den bygningen er for deg.
Den er så stor.
Oi. Den er kjempestor.
Vel, det var gøy så lenge det varte.
Kom. La oss komme oss hjem.
Du har vært så stille, Finn. Hva er det?
Jeg... Du vet det insektet i parken?
Hva skulle du si?
Å, fine greier.
Hva skjer?
Strømmen har visst gått. Må ha vært stormen.
Ingenting å bekymre seg for.
Jeg har en idé.
Vi tenkte vi skulle gå opp på taket.
Nå som strømmen har gått, vil stjernene lyse skikkelig.
Ja, greit.
Dere to... Bare gå i forveien.
Jeg kommer snart.
Det er pent.
Ja, det er det.
Så... det teleskopet du ønsket deg?
Du skulle få det til bursdagen din,
men du skal få det nå.
Er det sant?
Ja, sant! Det er en gave for Jordens dag.
Takk.
Jeg skal gå, så dere kan ha litt far og sønn-tid.
Jeg sjekker innom naboene.
Greit.
Ja vel.
Jeg er ganske sikker på at det er Skorpionen, favorittstjernebildet ditt.
Ok, hva er det?
Du har vært stille siden vi var i parken.
Du vet det mamma sier, at en skal se på helheten?
Ja.
Vel, på museet, og så i parken,
følte jeg at jeg begynte å se helheten. Og...
Ble det hele for stort?
Ja.
Jeg har alltid hatt lyst til å vite alt, skjønner?
Å, jeg skjønner.
Og nå er det som...
Verden er så diger at uansett hvor mye jeg lærer,
vil det aldri være nok.
Jeg føler meg slik insektet må ha følt det da det kikket opp på meg.
Vel, det høres som du føler deg...
Bortkommen.
Hei, kom hit.
Finn, jeg skjønner deg kjempegodt.
Det kan være skremmende å tenke på hvor stor verden er.
Men noen ganger, hvis du ser det på den rette måten,
kan verden være mye mindre enn du tror.
Vet du hva mamma sa til meg en gang?
"Når du føler deg bortkommen, starter du bare med det du vet."
Vet du hvor Karlsvogna er?
Klart. Der.
Nettopp.
De to stjernene på enden der, de peker direkte mot...
Nordstjernen.
Riktig. Polarstjernen. Så...
Så det betyr at du alltid kan finne nord på nattehimmelen.
Det er alltid der, uansett hvor du er.
Og hvis du vet hvor nord er,
kan du finne veien hjem, og da vil du ikke føle deg så bortkommen.
Pappa, føler alle seg bortkomne?
Ja. På et eller annet tidspunkt føler alle seg bortkomne.
Da burde vi vise dem hvor Nordstjernen er.
Ja, det er en god start, men det er litt mer komplisert.
Jeg ville sagt... Bare vær vennlig og vis respekt overfor alle.
Da kan du hjelpe folk med å føle seg litt mindre bortkomne.
Og hør, hvis du trenger å vite noe mer, er det bare å spørre.
Jeg er aldri langt unna. Og når jeg ikke er der,
kan du alltids spørre noen andre.
- Hei. - Bonsoir.
- Hei sann. - Hola.
- Konnichiwa. - Privet.
- Hei. - Shalom.
Du er aldri alene på jorden.
Se.
Oi.
Det var bedre.
Er det ditt teleskop?
Ja. Vil du ta en titt?
Ja!
Det er Skorpionen. Det ligner en...
Skorpion!
Nettopp! Det er favoritt-tingen min i verdensrommet.
Nei, vent.
Nei, det er ikke det.
Hva er det da?
Jorden. Jorden er favoritt-tingen min i verdensrommet.
Her er vi på jorden.
Når du reiser langt nok vekk fra jorden, er det én ting som blir tydelig:
Denne planeten, alene i kosmos, er stedet der det lever mennesker.
Og lever gjør vi.
Livet på jorden er en vidunderlig ting.
Den ser stor ut, men det er mange av oss her.
Sju og en halv milliard sist vi telte, med flere nye hver dag.
Likevel er det nok for alle,
hvis vi alle deler litt.
Så vær så snill, vær god.
Selvsagt, det fins så mye mer å lære om det å leve på planeten jorden.
Men for øyeblikket er dette de tingene vi tror du trenger å vite.
Tekst: Sissel Drag